![](/galerija/vesti/bela-franciskovic-1-16-01-23-10-49-35.jpg)
In memoriam: Bela Francišković (1936. – 2023.)
U četvrtak, 12. siječnja, u Subotici je nakon duge i teške bolesti preminuo glumac, fotograf i kulturni djelatnik u hrvatskoj zajednici Bela Francišković.
Prema navodima iz životopisa u Leksikonu podunavskih Hrvata – Bunjevaca i Šokaca, stoji da je rođen 1936. u radničkoj obitelji Antuna i Antonije, rođ. Milunović iz Tavankuta. Osnovnu i srednju školu za fotografa završio je u Subotici. Nakon odsluženja vojnoga roka 1958. radi kao novinar u Makarskoj do 1961. godine, kada se vraća u Suboticu. U rodnom gradu pohađa tečaj glume koji su pri Narodnom kazalištu vodili Jelka i Milan Asić te ravnatelj drame Lajčo Lendvai.
Kao profesionalni glumac subotičkog Narodnog kazališta prvu premijernu ulogu odigrao je 21. listopada 1963. u komadu Vere Panove Kako si, momče. Kasnije, osobito se isticao glumeći uloge pisane na ikavici – dijalektu bunjevačkih Hrvata, napose u komedijama Matije Poljakovića. Tijekom 1960-ih, kao član Kulturno-umjetničkoga društva željezničara Bratstvo, nastupa kao vokalni solist s orkestrom Društva koji vodi Pere Tumbas – Hajo. Zbog političkih gibanja i hrvatskog proljeća 1971. godine napušta subotičko kazalište, a sljedeće godine odlazi u Njemačku, gdje je ostao do 1975. Nakon povratka u Suboticu ponovno povremeno glumi u kazalištu do 14. XI. 1978., kada posljednji put nastupa u profesionalnom teatru.
Sredinom 1990-ih, kao član Hrvatskoga kulturnoga centra Bunjevačko kolo, radi u Dramskom odjelu Centra i pomaže glumcima amaterima u pripremi dramskih komada. Režira komediju Matije Poljakovića Jedna cura, sto nevolja, a glumi u komadima Ode Bolto na ogled i Ni’ko i ništa. Glumio je i u dva kratka igrana filma Rajka Ljubiča – Jeka mog ditinjstva (scenarij Luka Štilinović, 2004.) i u monodrami Milivoja Prćića Pivaj, Bačka, veselo (2006.).
Bio je i višegodišnji suradnik Uredništva na hrvatskom jeziku Radio Subotice. Za program na hrvatskom govorio je narodne pripovijetke Balinta Vujkova (2004. – 2006.), poslije čega govori poeziju za prilog Poetski predah, a od konca 2005. vodio je nekoliko godina i tjednu emisiju Ljudi nizine.
Sahranjen je na groblju kod Dudove šume u subotu, 14. siječnja 2023. godine.