![](/galerija/vesti/osijek-05-07-23-10-03-41.jpg)
Prvi korak povijesnog procesa
Elaborat pod nazivom »(Ponovni) Osnutak Drame na hrvatskom jeziku u Narodnom kazalištu u Subotici« predstavljen je 16. lipnja predstavnicima osječkog Hrvatskog narodnog kazališta i Gradskog vijeća, nakon čega je na sceni spomenutog kazališta u Osijeku Književno-teatarski kružok HKC-a Bunjevačko kolo iz Subotice izveo predstavu Avaške godine po tekstu Milovana Mikovića, a u režiji Nevene Baštovanović. Ideja o ponovnom osnivanju Drame na hrvatskom u Subotici naišla je na izuzetan prijem od strane osječkih domaćina, a intendant HNK-a u Osijeku Vladimir Ham je istaknuo kako se u cilju njezina realiziranja može računati na svu moguću njihovu potporu (logističku, tehničku, glumačku).
Potpora HNK-a i Grada Osijeka
Spomenuti elaborat intendantu osječkog HNK-a Vladimiru Hamu i predsjedniku Gradskog vijeća Grada Osijeka Tihomiru Florijančiću predstavila je njegova autorica, ujedno i voditeljica KTK-a Nevena Baštovanović, uz koju su sastanku prisustvovali i predsjednik Demokratskog saveza Hrvata u Vojvodini Tomislav Žigmanov te v. d. ravnateljice Zavoda za kulturu vojvođanskih Hrvata Katarina Čeliković, predstavnici institucija koji su uz Hrvatsko nacionalno vijeće u Republici Srbiji inicijatori ideje o ponovnom osnivanju Drame na hrvatskom u subotičkom Narodnom kazalištu.
Ham je ovim povodom istaknuo kako HNK u Osijeku sa svim svojim resursima stoji iza ove inicijative.
»Želja je da kao najveća hrvatska kulturna ustanova u ovoj regiji budemo dionik ovog povijesnog procesa. Uspostava Drame na hrvatskom u Narodnom kazalištu u Subotici je za sve Hrvate u Vojvodini jedan veliki kulturološki korak, odnosno povratak nečemu što je već postojalo. Ono što ćemo mi staviti na raspolaganje su i svi tekstovi koje imamo u knjižnicama HNK-a, dramatizacije koje se mogu odmah izvoditi, potom naše iskustvo u radu na predstavama, dakle produkcijsko znanje koje je nakupljeno u ovih 117 godina. Također, tu su i naši glumci koji će sudjelovati u tim produkcijama u okviru svojih radnih zadataka u HNK-u. Drago mi je da kao institucija imamo priliku odigrati ovu jednu veliku ulogu za naš narod«, rekao je intendant osječkog HNK-a.
Tihomir Florijančić podsjetio je kako Grad Osijek i Grad Subotica imaju značajnu suradnju od 2004. kroz potpisivanje sporazuma o dobrosusjedskim odnosima te 2010. o jednoj većoj suradnji na razini prijateljstva. Pozdravljajući ovu inicijativu, rekao je da će joj dati punu podršku, »i infrastrukturno, i materijalno, i tehnički, i kroz naše kazalište, Sveučilište i sve drugo što bude bilo potrebno«.
Tomislav Žigmanov ovom je prigodom rekao da su uznapredovale prakse unutar prostora kazališta među vojvođanskim Hrvatima i da se pojavio jedan kritičan broj ljudi koji može u profesionalnom smislu odgovoriti na izazov da Hrvati u Vojvodini, kao i druge nacionalne zajednice koje imaju svoja profesionalna kazališta, mogu pokrenuti tu inicijativu.
»Danas imamo novu generaciju mladih ljudi koji mogu iznijeti tu inicijativu, konceptualno je dobro osmisliti, a ono što očekujemo od HNK-a jest stručna, logistička i tehnička podrška. U tom smislu i više nego smo zahvalni zbog pozitivnog odgovora intendanta Hama i Grada Osijeka, koji će, u skladu sa svojim mogućnostima i resursima, biti od značaja za arktikulaciju te inicijative u Vojvodini.«
On je podsjetio da je povijest kazališnih praksi Hrvata u Vojvodini duga – od sredine 18. stoljeća pri Gramatikalnoj školi Franjevačkog samostana u Subotici, do 1945. godine, kada je osnovano Hrvatsko narodno kazalište koje je prestalo raditi ’50-ih godina stapanjem u subotičko Narodno kazalište.
Govoreći o konkretnijem planu u Elaboratu, njegova autorica Nevena Baštovanović je navela da je neophodna profesionalizacija, institucionalizacija kazališnih praksi, jer, kako je istaknula, financiranje i potpora isključivo amaterizmu doprinosi samo getoizaciji hrvatske zajednice u Subotici, odnosno Vojvodini.
»Plan je da, kako već i jeste praksa u Narodnom kazalištu u Subotici, gdje postoje Drama na srpskom i Drama na mađarskom jeziku, po tom principu bude osnovana i Drama na hrvatskom. Nastojali bismo biti kohezivnim faktorom u Kazalištu, gdje bi uz rad lektora za hrvatski jezik gdje bi se krenulo u prve pothvate, dakako važna bila suradnja s profesionalnim kazališnim kućama i trupama iz Hrvatske, gdje HNK u Osijeku vidimo kao veliki oslonac. Proces osnivanja Drame na hrvatskom će biti dug; ako prilike budu pogodne nadamo se da će se već s jeseni riješiti neke administrativne i pravne stvari, onda korak po korak idemo ka stvaranju kadra, a potom i samog ansambla«, rekla je Baštovanović.
Predstava i gluma dostojni profesionalne scene
Predstava Avaške godine, koja je ujedno i zaključila ovogodišnju sezonu osječkog HNK-a, oduševila je brojnu publiku među kojima je veliki broj bio onih rodom iz naših krajeva. No, prvo smo za dojmove pitali intendanta Kazališta Vladimira Hama:
»Ja sam iznenađen koja je to razina profesionalnosti, kakva dobra gluma za nekoga kome to nije profesija. Ovo je nevjerojatno, najiskrenije čestitke, oduševljen sam. Bunjevački govor mi nije blizak, ali sam dovoljno razumio da mogu pratiti radnju«.
A evo i dojmova gledatelja:
»Bunjevački govor mi je izuzetno blizak, budući da sam i sama iz Bačke i uz predstavu sam se vratila u govor djetinjstva, pomalo i zaboravljen. Sretna sam što su me neke riječi vratile mojim precima, korijenima, iskonu, i oduševljena sam i samom predstavom. Rođena sam u Baču, a ovdje sam od ’67.«
»Kao Osječanin imam dosta kontakata sa Suboticom, poslovno, a onda se to pretvorilo u brojne prijateljske susrete. Bunjevački govor mi je jako poznat, uživam u njemu, a uživao sam i u predstavi subotičkog ansambla. Jako mi se sviđa vrlo jednostavna scenografija, s minimumom efekata postignut je maksimalan učinak. Predstava je izvrsna i zbilja sam uživao.«
»Glumci su za 10 plus, a na pojedine scene u predstavi su mi krenule suze. U Osijek smo iz Subotice došli prije 30 godina tako da smo osjetili puno tog što je ovdje prikazano.«
»Zanimljiv je taj dio spajanja tradicionalnog i suvremene predstave, scenografije i to mi je bilo posebno dojmljivo.«
Zdenka Pavišić (rođena Kopilović), Subotičanka koja je u Hrvatskoj od 2001., o predstavi kaže:
»Jako sam iznenađena, jedna vrlo ozbiljna tematika, vrlo ozbiljan pristup. Gledali smo o vremenu koje je daleko iza nas, a opet je dio svih nas. Jako mi se svidjela predstava, a što se tiče glume, izvrsna je, na visokoj razini. Često se desi da od amatera ne očekujemo takav pristup i onda nas iznenade. Valjda baš zato što im to nije posao, pa se daju u potpunosti i iz srca«.
I. Petrekanić Sič